Sedi, zajček.
Si pripravljen? Najprej roko.
Boš štel z mano?
Dobro.
Ena, dve …
TULLY
Moraš na stranišče?
Si sam svoj najboljši prijatelj?
Lahko noč, Jonah.
Si prinesel Sarah njen inhalator?
Ja, si ti ščetkala Jonaha? –Sem.
Odlično.
Ne pozabi, da gremo jutri k mojemu bratu na večerjo.
Craig me sovraži. –Ne sovraži te.
Je pa drekač.
Me bo bolj spoštoval zdaj, ko sem napredoval?
Ne bo. Ampak komaj čaka, da pokaže svoj novi G razred.
Bolno, stari.
Ja.
Črna mat barva kot pri Justinu Bieberju.
V 41. letu.
Mama, ne najdem knjig.
Sarah, čevlje obuj.
Jonah, zdaj se ne igrava.
Jonah, iztegni nogo. To je stopalo. Iztegni.
Daj. –Še vedno jih ne najdem!
V moji spalnici poglej! Na moji postelji si jih pustila!
Pri miru bodi. Pri miru bodi. Pri miru bodi!
To ni naše parkirišče. –Kaj?
Na drugo parkirišče pojdi. –Ne, srček, drugo je polno.
Danes bomo parkirali tu, prav?
Drugo parkirišče, drugo parkirišče.
Jonah, z go. Bell se dobim.
Drugo parkirišče! –Tri minute zamujam. Tu bomo.
Jonah, nehaj! –Drugo!
Tri minute že zamujam! Tu bom parkirala.
Ne, ne!
Reci mu, naj neha!
Veš, kakšen je. Rad ima rutino.
Mojbog! Ljubi Jezus.
Drugo parkirišče je polno! Tu bomo parkirali!
Jonah … –Drugo parkirišče!
Si zdaj zadovoljen?
Pridita.
Živjo. Zdravo, Laurie. Oprosti, ker sem pozna.
Gneča na Regentu.
Zdravo, Marlo. –Živjo.
Si na porodniški?
Zdaj zdaj boš rodila. –Ja, v petek je bil zadnji dan.
Kakšno olajšanje. –Res.
Vem, da sem kot pokvarjena plošča,
a morava se pomeniti o Jonahu.
Ga. Marvish pravi, da ima še naprej težave pri pouku in zdaj me skrbi
njegov čustveni razvoj.
Prehod v vrtec je težak.
Toda zdaj je april.
Res je. –In še ena sprememba ga čaka.
Ja, seveda. –Ja.
Razmišljala sem o tem.
Poslušaj, Jonah je prijeten.
Radi ga imamo, ampak kot veš, je poseben.
Svoje muhe ima.
V razredu je še 24 otrok.
Ni pošteno, da se učiteljica posveča samo njemu.
Ne, ni pošteno. Doma se ukvarjamo z njegovimi izpadi.
Zdaj je mnogo bolje. In novo terapijo ima.
Jonah bi imel korist od individualnega pouka.
Asistenta bi imel samo zase.
Dajal bi mu dodatno podporo.
Izjemno. Je ta asistent zaposlen tu?
Ne, ne plačujemo asistentov.
Torej moram sama najti pomoč.
Ja, nekoga moraš zaposliti.
Plačam asistente?
Enega asistenta. Samo enega potrebuje.
Prav, nečesa se bom domislila.
V tej šoli po navadi ne počnemo tega,
vendar imamo radi tvojo družino.
Hvala, res sem vam hvaležna. –Malenkost.
Super bo. –Ja.
Lep dan ti želim. –Hvala, enako. Adijo.
Naslednji.
Lahko dobim … Dajte mi brezkofeinsko kavo z mlekom.
Veste, da so sledi kofeina tudi v brezkofeinski?
Kaj?
Tole, ja.
Samo da veste.
Jo boste vseeno?
Ja.
In mafin,
Marlo?
Vy?
Živjo. Kaj pa ti tu?
Zaradi prijateljice sem prišla na pogreb.
Oče ji je umrl. –Moje sožalje.
Ni potrebe, drekač je bil.
Zakaj si pa ti tu? Živiš tu?
Ja.
Dva otroka imam.
Nič se ni spremenilo.
Mudi se mi. Kavo moram odnesti domov, preden se ohladi
in počrni kot moje drobovje.
Še imaš mojo številko?
Staro številko imam.
Ja, ista je.
Še vedno sem na Bushwicku.
Še živiš v podstrešnem stanovanju? –Ja.
Pokliči me kdaj. –Prav.
Sta vesela, da bosta videla sorodnike?
Ja. –Bo pes zunaj?
Nič ti ne bo naredil. Niti ene kile nima.
Kako je ime psu?
Prošek.
Ubila se bom.
Kaj? –Mami se šali kot klovn.
Je to novi avto strica Craiga? –Ja, njegov G razred.
Bomo tudi mi kupili takega? –Ne. –Nočeš ga. Pogosto zagori.
Mami se spet šali.
Ja, zato je črn.
Najbrž je že zgorel. –Lažeš.
Ne približujta se preveč.
Sarah, čeveljčke ti bom ukradla, tako srčkani so!
Živjo, Elyse. –Živjo. –Zdravo, družba.
V igralnici smo naredili poligon. Lahko si ga ogledate.
To je Shasta, naša varuška. –Karaoke imamo.
Aparat za karaoke. –Kul!
Shasta je izjemna!
Magisterij ima iz izobraževanja v zgodnjem otroštvu.
Ona bi morala govoriti meni, kaj naj počnem.
Marlo, žariš!
Res? Počutim se kot zapuščen smetarski vlačilec.
Kaj? –V 80-ih so imeli orjaško ladjo,
polno smeti, ki je tedne plul ob Vzhodni obali.
Niso vedeli, kam naj s smetmi,
zato so pustili ladjo v Brooklynu in zažgali smeti.
Spomnim se, da je 9. mesec težak.
Komaj sem prišla do telovadnice.
Naj odnesem … –Družina Moreau je prišla!
To bo super večer. Drew, kako si?
Odlično. In ti?
Marlo? –Oviro imam pred objemanjem.
Ja, vedno si si želela tega.
Res je.
Kdaj imaš rok? –V ponedeljek.
Kristus! Ne rodi tukaj. –Lahko rodi v "ofuroju".
Japonsko kad za namakanje imamo.
Craigov šef nam jo je dal.
Meni je šef dal gripo.
In kaj bo? Deček ali deklica? Kaj se dogaja?
Prepričana sem, da je deček.
Marlo ni hotela vedeti, ampak če bi vsaj vprašala.
V 40-ih je vse presenečenje.
Saj bova izvedela čez nekaj dni.
Vznemirljivo.
Ja.
Kje pa sedijo otroci?
S Shasto so in imajo otroško večerjo.
Testenine s sirom in tartufi ter nekaj zelenega. –Srečneži.
To pomeni, da se lahko pogovarjamo. –Vem.
Siri, igraj hip hop.
Imate piščančje medaljončke?
Samo piščančje medaljončke je.
To je pa veliko rasnega hormona.
Veš, kaj počnejo na farmah s piščančki? –Kaj?
Z vročo konico jim odrežejo kljun, da se ne bi kljuvali.
Drew, kako je v službi? Zanima me …
Nazadnje sva govorila o …
Ja, nihče ne razume, kaj počnem.
Pregledujem organizacijske poti in sisteme za delavce
v protokorporacijski strukturi.
Ja, seveda.
Zabavno je.
Naletel sem na težavo,
pa je zdaj večji izziv.
Gnečo ima, pri velikem projektu je.
To, in še trije.
Saj veš, to, kar imaš v trebuhu.
Ja, trije otroci.
Norišnica. –Uživala boš.
Midva uživava v vseh treh. In s tretjim je najlažje.
Bolj sproščen si. –Ni se ti treba meniti zanj.
To bi bilo čudovito.
Z Jonahom vama ni lahko.
Nič slabega ne mislim.
Čudovit otrok je.
Svoje muhe ima.
Šola želi, da najdeva pomočnika,
ker ga ne obvladujejo.
Mega. Mislim na to,
da prepoznajo njegove potrebe.
Ja. Res sitnarijo s tem.
Marlo, spomni me, da ti po večerji pokažem nekaj mega.
Videla sem že tvoj G razred.
Ni G razred.
Mega je, všeč ti bo.
Ti je všeč?
Kdaj začnejo peti ptičke?
Dobro je. Navdihnjeno je z najlepšim krajem, kar sem jih videl. –Epcot?
Tahiti!
Sedi, drekačka. Pijačo ti bom pripravil.
Rad bi se pomenil s tabo.
Tokrat imam zamisel za posebno darilo za otroka.
Je denar? –Ne.
Ne bi se branila denarja.
Veš, da nisem tako ponosna.
Veš, kaj je nočna varuška?
Kristus! –Vsi to počnejo.
Vsaj vsi, ki jih poznamo. Navadne varuške so, ki pridejo ponoči.
Ostanejo nekaj tednov ali ves mesec
in ponoči skrbijo za otroka, da se lahko mama in oče naspita.
Nič strašnega. –Tudi doji?
Ne doji tvojega otroka. Nismo v fevdalni Kitajski.
Ne, zbudi te, da lahko … –Saj veš.
Ne počni tega. –Da podojiš, potem ji ga daš in spiš dalje.
Vsi zmagajo.
Nočem, da se tuja oseba vsako noč druži z mojim novorojenčkom.
To me spomni na film, kjer je hotela varuška ubiti družino.
Mama preživi in na koncu hodi s palico.
Midva sva imela nočno varuško.
Ne spomnim se tega.
Ne spomniš se je, ker je prihajala samo ponoči.
Kot nindže so. Priplazijo se in odplazijo.
Sploh ne veš, da so tam. Elyse pravi, da je bila super.
Craig, prosim, reci, da mi nisi najel take varuške.
Kristus, si!
Marlo, veliko obveznosti imaš.
Vem, da nista načrtovala tega otroka.
In ja, to je najlepša stvar na svetu, čudež iz nebes,
bla-bla.
Ampak nočem, da se ponovi tisto od zadnjič.
Ne počni tega. –Rad te imam.
Ne, resno. Zdaj si kreten. Nehaj.
Drew se mora osredotočiti na protostrukture,
ti pa moraš biti zadovoljna, posebej za Jonaha.
Vidim, kako me gledaš.
Vem, da imaš to za malomeščansko zadevo,
ki si jo privoščijo samo bogati kreteni.
Mogoče. Ampak nisem bil vedno bogat kreten.
Odrasel sem v isti usrani hiši kot ti z istimi usranimi starši.
In z istim buickom drekaste barve.
Povem ti, Marlo … –Ja?
Zresni se in jo pokliči.
Najboljša priporočila ima.
Ne moreš nekomu prepustiti življenja.
Meni se zdi super.
Ni se ti treba zbujati petkrat na noč.
Ti se tako ne zbudiš.
Ker nimam jošk.
Vsaj ne še. –Saj ne morem nič pomagati.
V redu je.
Resno.
Čaka te naporno leto.
Čaka me nekaj potovanj.
Misliš, da boš v redu?
Ljubica? –Kaj?
Kam si odtavala? –Si kaj rekel?
Zdravo. Na porod sva prišla.
Tole bo mrzlo. Zbodla bom.
Tri, dve, ena, pikica.
Kmalu ne boste ničesar čutili.
Bravo! Super ste!
Zbirka, ki jo bomo videli danes. –Nocojšnja tema je Zaliv siren,
z manekenkami pa slavimo lepoto siren.
Imamo dolge …
Daj!
Živjo, ljubica.
Živjo.
Dobro.
Kako je srčkana. –Ja.
Marlo, pomanjšana ti. Poglej te ustnice.
Ko bi vsaj lahko ostala. Na Emmyn nastop morava.
S čim nastopa?
S pilatesom.
Jo daš v zibelko?
Seveda. –Hvala.
Dobro. Pazi nase, prav?
Čestitaj očku, ko se zbudi. –Bom.
Adijo.
Si se pomenil z njo o nočni varuški?
Sem. Rekla je, da ne bi mogla zaupati otroka tujcu.
Kaj? Zdaj obsoja najine odločitve.
Rad bi sestro nazaj. Kot bi nekdo ugasnil njen ogenj.
Pokliči Drewa, mogoče jo bo prepričal.
Drew me sovraži.
Si slišala?
To ni dovolj.
Lulala sem. Zakaj je to tako pomembno?
Če ne boš lulala, bomo dali kateter nazaj.
Lulala sem! Zakaj mi ne verjameš?
Notri je, v školjki. Preverite, če je treba.
Pokazati mi moraš, da lahko lulaš.
Koliko scanja pa rabiš? Naj pošpricam celo kopalnico?
Bi rada zlati tuš?
Mamica, odpočiti se moraš.
Lulati moram.
Kje so moje noge? Kaj se dogaja?
To je noro, me smo … Sirene!
Joj, ne! Ne!
Dobro, pusti me.
Jonah, zamujam.
Živjo. Hvala.
Danes imamo gosta, ne?
Ja, spi. –Dobro.
Bliža se konec leta v vrtcu
in želela sem se pomeniti o Jonahu,
Najela bom eno asistentko.
Ugotoviti moram samo, kako jo bomo plačali.
Ko ste se prijavili,
smo se spraševali,
ali je Sv. Vid prava šola za Jonaha,
Radi imamo tvojo družino
in v odličnih odnosih smo s tvojim bratom. –Razumem.
Razumem, Laurie. Tu sem samo zaradi brata.
Ni res. Dejansko …
Veliko denarja vam podarijo, uporabila sta zveze.
Ja, prav.
Mislimo, da bo Jonahu bolje v kakšni drugi šoli.
Ga boste vrgli ven? –Ne, Marlo.
To bi bila kazen.
To je bolj kot izpis.
Za otroke, kot je Jonah, so boljše šole.
Kaj to pomeni? "Za otroke, kot je Jonah"?
No, muhast je in potrebuje … –Kristus.
Kakšno muhavost kar naprej omenjate?
Kakšna traparija! Kaj to sploh pomeni?
Imam otroka ali muho?
Povej mi, kar misliš! Misliš, da je Jonah retardiran. –Ne.
Ja. In vse v razredu moti,
ko berejo Iliado ali kaj, klinca, že!
Opravičujem se zaradi svojega retardiranega sina!
Pardon, muhastega.
Ker je klinčeva žuželka!
Klinc s tem! –Ne, ne!
Jonah je bister. Čudovit je.
Toda ta šola ni zanj.
Povej, kar misliš. Sovražiš mojega otroka. –Prosim?
Sovražiš nas! –Ne sovražimo ne tebe, ne tvojega otroka.
Toda ta šola ni zanj.
Dallas, prosim, pospremi jo. –Ne dotikaj se me. –Ne bom.
Pomiriti se moram. Ne morem te pustiti takšne.
Vsak dan odhajam takšna. Vsak dan.
Le da ne vidiš tega. To sem prava jaz, ko se ti ne prilizujem.
Presenečenje!
Ojoj!
V redu je.
Jebenti!
Samo vzemi.
Prosim te! Samo vzemi.
Živjo, družba. –Zdravo, očka.
Zdravo.
Naj vidim nasmešek.
Imaš nasmešek za očka?
Ja, to je očkov nasmešek.
Zmrznjena pica. Mega.
Mislil sem, da se ne bomo prilepili na zaslone.
Meni je prav, ampak to je tvoje pravilo.
Odločila sem se poklicati nočno varuško.
Resno?
Zakaj?
Craig jo bo plačal.
Kar naprej naju bo spominjal na to.
Prav imaš, odpovedala bom.
Ti delaj svoje, jaz pa bom skuhala še eno kavo
in ne bom nikoli več spala. –Nisem tako mislil.
Samo … Si dobro?
Druščina, je mamica dobro?
Ne vem. –Ob pol enajstih pride.
Jonah!
Mama! Kaj se dogaja s tvojim telesom?
Rad našeškam žensko po riti,
ko se ljubiva.
Dobro rit imaš. –Hvala.
Živjo.
Tully sem.
Vi ste najbrž Marlo.
Sem. –Smem naprej? –Ja.
Kdo je to?
Mislite na otroka? –Ja, kako ji je ime?
Mia je.
Mia. –Moji mami je bilo tako ime.
Želela sem ga uporabiti, ampak je bilo priljubljeno.
V sinovem razredu sta dve Mii. –Komu mar.
Kaj?
Komu mar, ali je priljubljeno Čudovito ime je.
Oprostite, koliko ste stari?
Nisem pričakovala …
Pogosto me to vprašajo.
Starejša sem, kot sem videti.
Ne …
Kaj?
Kako to deluje?
Kako bi želeli, da deluje?
Ne vem.
Dobro.
Tu sem, da poskrbim za vas.
Ne, da poskrbite za otroka?
Ja, ampak dejansko ste vi otrok.
Čeprav je na svetu tri tedne,
je njen DNK še v vas.
Ja. –Njene celice bodo
še več let v vašem krvnem obtoku.
Čeprav bo Mia nekoč samostojna oseba,
je za zdaj bolj ali manj vaš podaljšek.
Prepozna vaš vonj, glas, vaše bitje srca.
Poznate jo bolj od vseh. Ustvarili ste jo od nožnih prstkov naprej.
Zdaj pa v posteljo.
Kaj? –Samuel Pepys.
Med Angleško restavracijo je pisal dnevnik.
Ja. Samuel Pepys.
Ja.
Jaz bom tu spodaj z Mio, vi pa pojdite gor počivat.
Tole moram namestiti. –Ne, imava kje spati,
imava plenice. Vse je v redu.
Kajne? Seveda!
Dobro.
Zbudila vas bom, ko bo lačna.
Prav.
Lahko noč.
Nočna varuška je spodaj.
Kakšna je? –Čudna.
Kaj? –Čudna je.
In jo boš pustila spodaj z Mio?
Ja, najbrž.
Prav.
Jonah, nehaj.
Jonah, nehaj!
Kristus!
Mamica!
Zdravo. Tiho.
Počasi. Pripravljena je.
Dobro.
Lahko? –Lahko.
Je vse v redu? –Ja.
Zakaj je hiša tako čista?
Je bila sinoči v spalnici? –Ja.
Mio je prinesla podojit, potem pa je sedela v senci
in čakala, da končam. –Srhljivo.
Kako se nisem zbudil? –Tudi jaz se sprašujem.
Potem je šla dol in z otrokom počistila osemletno umazanijo s tal.
Vem!
Mogoče je nočno bitje. –Ja, kot Sarin hrček.
Se ga spomniš? –Ja!
Vso noč je gonil kolo. –Svoje mladiče je pojedel.
Zdravo. –Mama, vodo rabim.
Tekma se še ni začela. –In? Žejna sem.
Kot da je vse prevzela.
Točno je vedela, kaj mora početi.
Tako kot jaz v postelji. –Ne, ona me gleda v oči.
Kako se počutiš?
Odkrito? Ne spomnim se, kdaj sem nazadnje tako spala.
Kot da spet vidim barve.
Jo lahko obdrživa?
Ni pes.
Opazil sem, da si stranke želijo enako,
kot mi vsi. Družbo, ljubezen.
Mislim, da ima rada prave moške.
Tiste, ki se ne bojijo …
Živjo.
Dober večer. –Hvala, da si pospravila hišo.
Ne bi ti bilo treba. –Uživala sem.
Sem kot Savdska Arabija. Preveč energije imam.
Res? Prav.
Kaj je to? –Oprosti. To je …
Res, kaj je?
Resničnostna serija. Naslov je "Žigolo".
O čem govori?
O žigolih.
Kdo je to? –Bryce.
Najstarejši žigolo.
In ženske plačujejo za seks z njim? –Ne.
Ker je star, so mu dali delo v upravi.
Ugasnila bom. –Ne, nikar.
Uživaš v tem. –Ne! TV je bil prižgan.
Marlo, naj te ne bo sram pred mano,
drugače to ne bo delovalo.
Nisem vajena, da nekdo dela namesto mene. Nič drugega.
Prav. Pretvarjaj se, da sem Bryce.
Dejansko si bolj kot Asche.
Tantrični indijski žigolo.
Meditira in govori japonsko. –Koničiva.
Dobro, gor grem. –Prav.
Z Drewem bom pogledala film. –Prav, uživaj.
Dobro. –Lahko si dam slušalke, če bi bila rada glasna.
Ne, midva …
Jaz …
Ni treba. –Prav.
Poljubček za lahko noč.
Zjutraj bo drugačna.
Prikupno.
Ne, resno. Čez noč bo malo zrasla.
Tako kot mi.
Miška, zaželi mamici lahko noč.
Prav, lahko noč. –Lahko noč.
O, bog.
Čvrsto se prisesa.
Ja, kot loparnik.
Dobro, če je ona loparnik,
si ti ladja ali kit? –Ne vem.
Loparji škodijo ladjam, kitom pa ne.
Če se prilepi na kita, ni nevaren.
So malo bolj zapleteni zajedavci, ki počnejo svoje.
Je podobna drugima otrokoma? –Ja.
Podobna je moji hčerki Sarah.
Kakšna pa je Sarah? –Osem let ima.
Prihaja v leta, ko je prestroga sama do sebe.
Malo me je strah, ker je deklicam težje.
Ja, res je.
Pa Jonah?
Jonah je čudovit.
Mislim, izčrpljujoč je.
Dejansko ne vem, kaj mu je.
Pri treh zdravnikih smo bili in pravijo samo, da je atipičen.
Čudno se vede in trpi za anksioznostjo.
Ščetkava ga kot …
Zvečer mu ščetkam celo telo, kot da je konj.
Zakaj?
Psihoterapevt je rekel,
da tako zmanjšujemo njegovo občutljivost na vsakdanje življenje.
Ne moreva več plačati psihoterapevta, zato gledam posnetke na YouTubu,
iz katerih sem se naučila tega.
Imenuje se Willbargerov protokol ščetkanja.
Protokol. Uradno se sliši.
Uradno bedno.
Čudovita mama se zdiš.
Čudovite mame organizirajo razredne zabave in hazarderske večere.
Pečejo piškote, ki izgledajo kot Minioni.
Sama pa sem preutrujena za to.
Iskreno, še oblačenje me utruja.
Odprem omaro in pomislim:
"Nisem ravno naredila tega?"
Ja, to je pomanjkljivost življenja na planetu s kratkim dnevom.
Čeprav je Jupitrov še krajši.
Ti si kot knjiga zabavnih podatkov za nepriljubljene četrtošolce.
S čim se ukvarjaš?
Delam v kadrovski v podjetju, ki izdeluje proteinske ploščice.
Moja diploma iz angleške književnosti se je očitno obrestovala. –Dobro.
S čim pa si se želela ukvarjati?
Ne vem. Če bi imela sanje, ki se niso uresničile,
bi se lahko vsaj jezila na svet.
Tako pa se jezim samo nase.
Prazna si.
Ja.
Reči hočem, to stran imaš prazno. Končala je.
Dobro.
Zdravo, medvedek.
Zdravo, bučka.
Marlo? –Ja?
Tu sem, da ti pomagam pri vsem, ne samo z Mio.
Ne moreš preprečiti poplave, če ne zamašiš luknje.
Ja, že dolgo mi ni nihče zamašil luknje.
Bomo imeli danes dober dan?
Mijav! –Si mucek?
Mijav!
Kaj …
Zdravo!
Smemo prinesti posladek?
Brez oreškov so. –Mamica jih je spekla.
Tole bom ukradla! Ja!
Živjo, Mia. Mia.
Živjo.
Prišla sem se opravičit za zadnjič.
Olivno vejico sem prinesla. Dejansko je mafin,
ampak kdo bi sploh rad olivno vejico?
Dallas, oprosti, samo enega sem prinesla.
Glede Jonaha, razumem.
Včasih to preprosto ni to.
Našli boste pravo šolo zanj.
Ja, bomo.
Samo tri pravila.
Katy Kazoo se je odločila, da v šoli ni več pravil.
Kakšne so posledice? –Ne vem.
Kaj pa George in njegovih deset sladic? Kaj bo potem?
Dajmo, druščina. Večerja.
Mojbog. –Si šokiran, da znam speči piščanca?
Pravzaprav sem. –Preprosto je.
Vzameš limone in jih porineš v luknjo.
Malo soli in popra, pa je.
Je luknja rit? –Ljubica, to je ogabno.
Ni rit. –Kaj pa je?
Samo luknja, kjer so bili piščančji organi.
Daj mi kruh. –To je huje od riti.
Vem, Sarah. To je umor.
Tukaj je.
Živjo!
Kakšen dan si imela? –Dober.
Mojbog, oprosti. Sestradana sem.
Kaj počneš podnevi?
Enako kot vsak dan.
Poskušam osvojiti svet.
Mojbog.
V glavnem dremam.
Res lepo.
Živjo, miška.
–Hvala za mafine.
Malenkost.
V svojih sobanah bom.
Lahko noč.
Živjo, medvedek.
Vse bolj si podobna mamici.
Nekega dne je spakiral torbe in odšel.
Zgodnji let imam. –Portland? –Phoenix.
Farma strežnikov.
Dali so mi ceneno družbo brez označenih sedežev.
Čim prej bi rad prišel.
Boste dobro? –Ja.
Je v redu?
Ja.
Kako pa se ti počutiš?
Dobro sem.
Ja.
Dobro.
V redu.
Se veseliš nove šole?
Strah me je. –Nič hudega.
Odrasla sem in se vedno bojim novih stvari.
Kot rojevanja? –Ne bojim se otrok!
Kaj se dogaja? –Lulati moram.
Mojbog. Dobro, pridi. Hitro.
Ne bo nihče spustil vode?
Nikogar ni, nihče ne bo spustil vode.
Prisežem. –Nočem, da je glasno.
Jonah, Kristus! Nikogar ni notri!
Oprosti, saj je vseeno.
Jonah! Jonah! Jonah, nehaj!
Svet je poln glasnih zvokov.
Svet je poln … Jonah, prosim te!
Živjo.
Mali, kaj se dogaja?
Oprostite. Določeni zvoki ga prestrašijo.
Oprostite, odhajava. –Ne, ni vam treba oditi.
Bi se midva malo družila in se igrala drevesa?
Dobro.
Lahko takole dvigneš nogo?
Mi pokažeš kakšno vejo?
Odlično.
Globoko vdihnimo.
Zdaj pa pihaj skozi listje.
Je bolje, ne?
Ni se vam treba opravičevati.
In ni vam treba oditi. Nič niste naredili narobe.
Dobro, uživaj pri pouku.
Mama?
Zakaj imaš zdaj šminko?
Včasih sem rada lepa.
Zakaj? Ti ni všeč?
Je, samo drugače izgledaš.
Kot Drakulaura.
Katera je Drakulaura?
Drakulina hči iz Pošastne gimnazije.
Pošastna gimnazija.
To je gimnazija za pošasti, ne? –Ja.
Kako pa gre njena zgodba?
Stara je 1600 let.
Ja, znano mi je.
Ste dobro?
Sem.
Kaj je?
To je mleko.
Mleko proizvajam.
Je to sangrija?
Ja, na fakulteto me spominja.
Prava gospodinja si.
Ker sem naredila sangrijo?
Veš, da delajo sangrijo v zaporniških straniščnih školjkah?
Ja, pruno ji rečejo.
Bova?
Dobro. –Brez heca.
Poznala sem tipa, ki je to imel. Z vodo ga je napolnil.
Na zdravje! –Na zdravje!
Vpraša Drew kdaj zame?
Ja, vse to se mu zdi malo čudno.
Ja. Uživa v vlogi očeta?
Seveda, kot drugi očetje.
Pridno dela, potem pride domov.
Pomaga pri nalogah, domačem branju in drugem.
Skupaj kuhava kosilo, potem gre gor,
nadene si slušalke, pobija zombije in pade v nezavest.
In nikoli …
Seksava?
Že več mesecev nisva. Kot bi oba hotela večerjo,
le da ne moreva izbrati restavracije. Ne veva niti, ali sva lačna.
Zakaj ne govorita o tem?
Si v zvezi? –Sem, v več.
Tudi sama sem bila takšna.
Ja.
Jezdila sem vsakega konja na vrtiljaku, dokler nisem srečala Drewa.
In kateri konj je bil Drew?
Drew je bil klop.
Vendar ga ljubiš.
Ja.
Vsekakor.
Vem, da sem izbrala pravega človeka.
Zakaj potem ne seksata?
Ves dan držim otroka.
Najin odnos je prvinski.
Sva kot gorili v živalskem vrtu.
In ko se znoči, bi morala preklopiti in …
"Živjo, zdaj sem seksi.
Poglej moje joške, seksi so."
To je …
Razumem. –Seveda razumeš.
Drew mi je všeč. –Ne!
Resno. To, kar vem o njem.
Nočem, da moji otroci odraščajo, kot sem jaz.
Tri mačehe sem imela.
Norišnica je bila.
Dobro.
Potem morava to popraviti.
Ker mora Drew napolniti baterijo.
Baterijo? –Baterijo.
Kaj ima rad?
Enkrat sem pogledala, katere strani obiskuje. Vse je bilo normalno.
Recimo?
Kaj je? Povej mi.
Zdaj moram vedeti. Kaj?
Ubil bi me. –Je čudno?
Ne, samo … V gimnaziji je delal v restavraciji. Pomival je posodo.
Natakarice so bile v uniformah
s tisto čepico.
Od takrat sanja o tem.
Je to vse?
Ja. Kaj je?
Mislila sem, da je kaj hudo mračnega.
Midva? Ne.
Enkrat sem kupila tako uniformo.
Hotela sem jo obleči in ga presenetiti.
In? –Ampak ni prišla na vrsto.
Zakaj?
Preprosto ni. In zdaj imajo …
Moje noge imajo vene. Moji joški imajo vene, moje vene imajo vene.
moje telo je kot topografski zemljevid od vojne razdejane države.
Še imaš to uniformo?
Imam. –Kje je?
Izjemno.
Naj vidim!
Hamburger?
Ti jo obdrži.
Ojoj!
Niti enega otroka nisi rodila.
Naj bom v njej, ko greva gor?
Gor? –Ja.
Se hecaš? –Ne.
Čakaj! Je restavracija v slogu 50-ih?
Rada bi bila pristna. –Navadna restavracija.
Sem predrzna? –Ne, prijazna natakarica bodi,
ki ne govori preveč.
Dobro.
Živjo!
Nisva se spoznala.
Ne poznate našega jedilnika.
Priporočam jajčno kremo.
Kaj se dogaja? –V redu je, Drew. Prepusti se.
Tudi okusno pecivo imamo,
ravno pa sem dala kuhati kavo.
Prav.
Povedala ti bom, kaj mu je všeč.
Hvala.
Učim se še.
Živjo, Elmo!
Bi rad govoril s prijateljem?
Se bova pomenila o tistem sinoči?
Ni nama treba.
Prav.
Super je bilo.
Ja? –Ja. Še vprašaš.
Živjo, mali.
Sanjal se kamelo.
Res? Si bil v puščavi?
Ne, v svoji hiši. –Trapasto.
Bi palačinke? –Ja.
Bomo naredili Miki Miško?
Zadnjič je imel samo eno uho.
Danes bo imel dva.
Čutim to.
Prav imata, morala bi vaju poslušati.
Glede česa? –Nočne varuške.
Poklicala sta jo!
Spremenila nama je življenje!
Nisem mislil, da bo Maro pristala. –Ja.
Zdi se prebujena.
Ja, dejansko je čudno.
Stevie Nicks. Stevie!
Pretemno je. Ne, svetleje.
Svetleje!
Lahko nehaš? –Svetleje! –Temneje!
Svetleje! –Temneje! –Svetleje! –Temneje!
Svetleje! –Temneje! –Svetleje! –Odlično!
Oprosti, ker sem pozna. Ne bo se ponovilo.
Nič hudega.
Kaj pa je narobe?
Vse je v redu, samo v zjebani zvezi sem.
Kateri? –S cimro.
Ja, težave povzroča.
Takšne imam najraje.
Ponori vsakič, ko pripeljem tipa.
Je predana vernica?
Pogosto kleči pred školjko.
Ne moreš najti svojega stanovanja? –Reciva, da sva prepleteni.
Ni treba, da je osebno.
Lahko rečeš, da želiš spremeniti okolje.
Zakaj? Zakaj ji moram lagati?
Zakaj ne smem iskreno povedati, da mi bo bolje brez nje?
Ker jo boš prizadela.
In če jo boš prizadela, boš obžalovala.
Punce si težko opomorejo.
Opomorejo si. –Ne, si ne.
Morda izgledamo bolje, ampak smo pokrite s pudrom.
Jebenti!
Greva lahko ven? –Na dvorišče? Lahko.
Ne, ven, v mesto.
V New York? –Ja, pojdiva na pijačo.
Kdo bo pazil Mio?
Še vedno ima očeta, ne?
Mia je ves teden spala vso noč.
Drew ne bo niti opazil, da naju ni.
Tully, vzemi si prosto.
Resno, dobro bom.
Marlo, ti si moraš vzeti prost večer.
Ne moreš biti dobra mama, če ne paziš nase.
Zasluživa si to!
Kako je popivanje po Manhattnu skrb zase?
Prav imaš, v Brooklyn greva.
Morali bi poklicati Uber.
Rekla sem, da bom jaz vozila.
Spili bova dve pijači, nato naju odpeljem nazaj.
Zakaj si tako dobra z mano?
Miino življenje si mi zaupala.
To je resnično, nekaj pomeni.
Najbrž.
In jaz sem ti zaupala svojega.
Kako to misliš?
Lahko bi me ubila.
Zakaj bi te ubila?
Gotovo si razmišljala o tem.
Bolno se je šaliti s tem.
Resno!
Kristus! Viskija sem potrebna.
Jaz pijem viski.
Tu sva!
To je moja stara četrt.
Devet let sem živela tu.
Tvoje molekule so bile povsod.
Ampak ni bilo tako lepo.
Poglej, pekarna za pse.
Kaj pa je bilo tu prej? –Pekarna za ljudi.
Super! –Vem, ljudje so takrat jedli moko.
Živjo.
Dva lista viskija. –Prav. Brez vode?
Ne, žejna sem, ne umazana.
Prav.
Mojbog. Spomnim se, ko so mene tako gledali.
Tebe je gledal.
Nihče ne želi pokavsati mamice.
Cela zvrst porničev je s to tematiko.
Recimo, da imaš svojo leseno ladjo
in da vsako leto zamenjaš eno desko.
Ladja bo čez čas samo iz novih desk.
Nič ne bo ostalo od prvotne ladje.
Je to potem ista ladja ali nova? –Nova.
Zakaj? –Ker je. Nič ni isto.
Novo ladjo imaš, punči.
Novo barko. –Dobro.
Pa ljudje?
Večina celic v telesu se deli in obnavlja
od rojstva naprej.
To pomeni, da jaz nisem jaz brez svojih prvotnih delov.
En naš del se ne obnavlja.
Na kaj misliš? –Na slušne celice.
V ušesih. Te se ne obnavljajo.
Ne, to je ena mojih najljubših pesmi.
Vem, moja tudi. Zato sem jo dala.
Z Violet sva kar naprej to poslušali.
Skupaj sva živeli v Bushwicku.
Tega je že dolgo. Na to sva čilali.
Oboževala sem jo.
Zaljubila sem se vanjo.
Želela sem …
Kristus! –Kaj je? Si dobro?
Dobro sem. Rada bi ti nekaj povedala. –Jaz bom prej.
Resno? Upam, da je dobro,
ker ti odpiram dušo. –Ja. Oditi moram.
Kam?
Ne morem več delati zate.
Oprosti, nisem ti hotela povedati v hiši. –Odhajaš?
Ne, ne moreš. –Moram.
Zakaj? Imaš drugo družino?
Rada bi, da ostaneš vsaj še malo.
Ker potrebujem tvojo pomoč.
Prosim te!
Ne morem.
Čakaj! Marlo.
Kam greš?
Naj te odpeljem domov. –Ne smeš voziti.
Dobro sem. Prisežem.
Ne! Pustiva avto tu in pokličiva taksi.
Ne. Drew bo jezen. –Zakaj to počneš? Zakaj odhajaš?
Zakaj? –Prišla sem ti olajšat delo.
Čas je, da grem naprej.
Dobro.
Gotovo imaš velike načrte.
Dvajseta so super.
Resno. Potem pa pridejo trideseta
kot smetarski tovornjak ob petih zjutraj.
Ja.
Kaj boš, ko se ti prikupna ritka povesi,
ko ti z vsako nosečnostjo stopala zrastejo za pol številke
in vse to o svobodnem duhu ni več očarljivo
in postane grdo?
Ne bojim se prihodnosti. –Pa bi se je morala bati.
Prepričala si se, da si zguba,
a si uresničila največje sanje.
Katere pa? –To "istost", ki jo preziraš.
To je tvoje darilo njim.
Vsak dan se zbudiš in jim nudiš isto.
Brez konca in kraja.
Dolgočasna si. Tvoj zakon je dolgočasen.
Tvoja hiša je dolgočasna, ampak to je klinčevo izjemno!
To so te sanje. Da odrasteš in si dolgočasna
in konstantna in da vzgajaš otroke v tem krogu varnosti.
Nisem varna. Strah me je!
Marlo!
Kam greva?
Do mojega starega stanovanja!
Ne živiš več tam!
Kaj? Zdaj imajo klinčevo vežo?
In pohištvo?
Pojdiva domov. –Ne, Violet še živi tu.
Spustila naju bo noter.
Všeč ji boš.
Pripravi se na to.
Ko bi te lahko pustila, da greš gor …
Ampak ne živiš več tam. –Ne, tam je!
Poglej!
Pridi, pojdiva.
To je bila tvoja zamisel.
Zakaj si me potem pripeljala sem?
Predaleč sva šli.
Boli!
Daj, no.
Boli! –Polna si.
Moram … Jebenti!
Pojdiva domov, podojila jo bom.
Ne boš dojila Mie.
Pijana sem.
Pogrešam jo.
Ne, kmalu jo boš videla.
Jutri ne bo več ista.
Ti si to rekla. Nočem, da raste.
Hočeš.
Pridi, držim te.
Dobro!
Pojdiva sem.
Oprostite!
Mojbog!
Tu sva obtičali in počneva čudež!
Tako, ja.
Dobro. Oprosti.
Če daš mrzel obkladek, bo kot otrokova usta.
Dobro, bravo.
Dobro.
Malo bom pritisnila, da začne teči.
Še malo.
Dobro.
Boli!
Dobro je.
Boli!
Ostani budna.
Utrujena sem. –Vem.
Ostani pri sebi.
Pogovarjajva se.
Kar naprej se pogovarjava.
Kot ljudje v španskem učbeniku.
Maria in Julio.
Nikoli ne utihneta,
Kaj bom brez tebe?
Skrbeti moraš zase,
vsak dan se boš oprhala,
nitkala zobe,
tu in tam boš hodila na pedikuro.
Čeprav ne maraš, da se ti dotikajo stopal. –Oguljeno.
Kmalu bova doma.
Toplo posteljo imava, tri otroke.
Stopnice, ki škripajo.
Prho z najšibkejšim curkom na svetu.
To je najin dom. Kmalu bova tam.
Živjo! Ste vi Marlin soprog? –Sem.
Drew. –Dr. Smythe.
Psihiatrični oddelek. Rada bi se pogovorila o Marlo.
Lahko stopiva ven? –Prav.
Je imela kakšne psihične motnje?
Ne.
No, mislim, da je bila depresivna,
odkar se nama je rodil sin, ampak zdaj je bilo drugače.
Čudovita je bila, fantastična.
Brat je plačal nočno varuško,
pomoč ima, spi.
Pravzaprav mislimo, da trpi za hudo izčrpanostjo in pomanjkanjem spanja.
Dobro. Ne vem, kako.
Zdi se bolje kot kdaj koli prej.
Nekajkrat se je malce čudno vedla.
Ampak ne bi mislil, da bo vozila vinjena
in da bi šla iz hiše, ne da bi mi povedala
in pustila otroke same.
Niste bili vi doma?
Sem.
Prav imate, jaz sem bil doma. –Pa nočna varuška?
Ne vem, kje je bila.
Pravzaprav ne vem veliko o njej.
Se smem vrniti … –Izpolniti morate
obrazce tukaj, pa se bova spet dobila.
Dobro. Hvala.
Marlo Moreau. –Ja. Imate zdravstveno kartico?
Ja.
Drew, kako je? –Ne vem, kaj, hudiča, se dogaja.
Pacientkin rojstni datum?
7. junij 1977.
Jo lahko vidiva? –Je naslov enak? –Ja.
V nezavesti je. –Dekliški priimek?
Tully. T–U–L–L–Y.
Dobro. Kako ti lahko pomagava? –Zadnje štiri številke EMŠO?
Lahko ti.
Malo zdelana se zdiš.
Ko bi videla reko.
Očitno se ne smeva več videvati.
Ne želim, da greš.
Prišla sem, da te spravim skozi nevarno območje.
Kaj naj počnem zdaj?
Delala boš, kar moraš, potem pa vse znova.
Starejša sem, ampak kako si ti modrejša?
Ker imam 26 let.
Več časa imam za razmišljanje o vsem.
Kakšna škoda, da boš po porodu vse pozabila.
Ne! Začela sem se učiti italijansko, Bom to pozabila?
Ne boš si zapomnila več kot "dober večer".
Žal mi je.
Hvala, da si me obdržala pri življenju.
In ti mene.
Živjo.
Marlo, res mi je žal. –Zakaj?
Ker sem dovolil, da se to zgodi. –Nič nisi naredil.
Vem, v tem je težava.
Preveč je bilo z otroki in službo in nisem skrbel zate.
Nisem dojel, kaj se dogaja ponoči.
Mislil sem, da si super.
Saj sem bila. Nisem bila super?
Ne, klinc s tem! –Ne rabim tega.
Samo tebe hočem.
In želim, da si dobro.
Če želiš pobegniti ali kaj takega …
Razumem, ker bi tudi jaz včasih, ampak ne bom.
Rad nas imam.
Tudi jaz nas imam rada.
Dobro. Si pripravljen?
Sedi.
Dajva roke.
Dobro.
Pripravljen? –Mami, je to resnično?
Kako to misliš?
Ne vem, kaj doseževa s tem.
Tudi jaz ne vem.
Ti je všeč, ko to počneva?
Všeč mi je, ko sem blizu tebe.
Tudi meni je všeč blizu tebe.
In prijetno je. –Morda je to dovolj.
Mogoče ne rabiva ščetke.
Prav.
Rad te imam.
Tudi jaz imam tebe.
Prevod BLITZ Film & Video Distribution
TVRip - Toyan (DrSi) Priredil in uredil metalcamp
Tehnična obdelava DVD Rippers Slovenija